- Halóó ? - Matilda ? Tady Pierre Marie.
Mám špatnou zprávu.
Špatnou... věděla jsi to už dávno...
...ale teď to už nemůžeš ingnorovat.
V jednom si se nemýlila.
Manech a jeho 4 přátelé se nacházeli v tom sektoru s nedůstojným názvem.
Byli pochováni na hřbitově v Terdelas.
Poté, co byli nalezeni mrtví v jednom z kráterů po smrtelné střele.
V červnu roku 1909 má Matilda 9 let.
Manech Lanconnet - 10 let.
Bolí tě když chodíš ?
Byl pátek nebo sobota.
To si Matilda nepamatuje.
Máš přátele ?
Chceš-li, můžu být tvým přítelem.
Byla jsi někdy v majáku ?
Mohl bych tě vynést až nahoru.
Protože můj otec tam pracuje.
- Ozvala byses ty naježená, hloupá krávo ! - Nakopat tě do zadku, malej ?
Je vidět daleko z majáku ?
Pes má větry - štěstí je s námi.
Manech miluje Matildu.
Matilda miluje Manecha.
Manech miluje Matildu.
- Ber. - Ale já nekouřím.
Vím, vím. Ber.
Aby ses s někým spřátelil.
/Když se mi podaří spatřit auto,/ /Manech se vráti živ./
/Musí se mi to podařit před zatáčkou./
/Když se mi podaří spatřit auto,/ /Manech se vrátí živ./
/Musí se mi to podařit před zatáčkou./
Dobrý den.
Byl jsi o rok starší než já...
...a teď jsem já starší než ty.
Člověk, který ti dal rukavice, se jmenuje Poux.
Celestin Poux.
A člověk, kterého jsem najala, aby tě našel se jmenuje Pire.
Germain Pire.
Ale cię nie odnalazł. Dziewczyny Korsykanina też nie.
Stratila jsem stopu...
...ale nevzdám se.
Věřím v stopu Tiny Lombardi.
Ale musím být rozhodná, rozumíš ?
Proto musím konečně najít Celestina Poux.
Jsi příliš vzdorovitý, víš ?
V Bretani nám bylo dobře...
Pojďme Matildo. Nastydneš.
Co chcete ?
Kdo jste ?
To vy jste mi volala ?
Kdo jste ?
/Dnt plynou. Stále žádné zprávy o Celestinu Poux./
/Matilda se ponořuje do smutku./
Musí něco sníst nebo nám nakonec padne.
Dej jí trochu času.
To skončí špatně.
/V noci 15. září roku 1920.../
/...stopa se objevila./
Vítězství ! Celestin Poux byl nalezen.
Poslala jsem hned pro něj motorku Harley Davidson.
Bůh nás ochraňuje. Zdravím Vás, Germain Pire.
Celestin Poux, pěknej lotr. To je pro vás ta informace ?
/Matilda sevřela dlaně../
/...aby se netřásla jako osika a neplakala./
/Nebýt ubohým kňouralem./
Neviděl jsem ho osobně, protože jsem tam tehdy nebyl.
Hdyž jsem se vracel, potkal jsem Baiga, hosta, kterého jsem poznal v Vogezach.
Hrozný naivka. To bylo vidět na první pohled.
Avšak uměl zaměnit kávu za léky na trávení.
Vzpomínám si na to, protože jsme jí míchali spolu...
...a vyměnili jsme to za holandský tabák.
Naposledy co jste viděl Manecha...
...žil ještě ?
Bylo těžké si ho nevšimnout.
Místo, aby se ukryl, vyřezával písmeno M na pařez uprostřed země nikoho.
Stačil vyrýt tři, než se přihnal albatros.
Albatros ?
Albatros. Velký mořský pták.
Pomalý spolujezdec...
...koráb plující nad nekonečnou hlubinou.
To je Charles Baudelaire.
Ale v roce 1915, Albatros byl hlavně znám jako německé letadlo. S kulometem na zádi.
Tehdy se ještě neumělo střílet mezi vrtulemi.
To Vy jste mu dal rukavice ?
Červené, z hrubé vlny. Měl jsem známou, která je dělala.
Prodal jsem jich celou hromadu Senegalcům...
...výměnou za zlaté zuby vyndané německým nebožtíkům.
Tavil jsem je v jejich vlastních helmách. Díky tomu jsem si mohl dovolit Harleye.
Jste si jist, že Manech nežije ?
Kámoš, který viděl tělo, říkal, že po takové ráně...
...neměl šanci.
Z té pětky jsem osobně viděl zemřít tři.
Vzdávám se.
Nestřílejte.
Smilování, vzdávám se.
Jsem jako vy ! Jsem s vámi !
Dobrý Němec ! Nestřílet !
Milost !
Nejsem Francouz ! Jsem z Korsiky !
Nemám nic proti Němcům !
Milost !
Nejsi Francouz ?
Tak to my rušíme narození.
Jeden z našich desátníků měl s ním nevyrovnané účty.
Touvenel. Prašivej lotr. Kámen místo srdce, ale s kompasem v oku.
Bídák.
Chutná Vám ?
Se mnou je to jednoduché. Má být velké a teplé.
Skutečně, velmi prostý.
Například takové stehýnko s lanýži. A když už je řeč o lanýžích...
- Vracím se z Perigornaud... - Kdo byli, jejichž smrt jste viděl ?
Ten, který měl gangrénu.
- Six-Sous. - Ano, ten spáč.
Než mne zabijete...
...mám poslední přání.
Chci se vychcat ve stoje jako chlap.
Pak střílejte.
Loučím se s životem...
Loučím se s láskou...
Pozdravujte všechny ženy...
Už jsem skončil...
Jednou provždy...
Ta ukrutná válka...
Zůstane jen má lebka...
Zbělá v tom poli...
Protože jsme odsouzeni...
Byli jsme obětováni.
- A Bastoche? - Schoval se tak dobře...
...že jsme ani nevěděli kde.
Dokonce za úsvitu, kdy volal, že žije, nevěděli jsme kde je.
Jakoby byl v civilu břichomluvcem.
Ne, ne. Byl truhlářem.
Zahynul kulkami z Albatrosa, v té samé chvíli jako Váš snoubenec.
Výbuch poškodil Albatrosa, který spadl na německou stranu.
A rolník z Dordogne ?
Ze začátku předstíral mrtvolu. Ale to netrvalo dlouho.
Němci nás čas od času ostřelovali.
Když jsem se vrátil s proviantem, začínalo ostřelování.
Zdálo se, že lítají odevšad.
Kdyby to někdo nepřežil, tak bych to nevěděl.
Kámoši se neozývají, srdce bije jako zvon.
Tehdy jsem zahlédl, jak to zabilo rolníka z Dordogne.
Musíme zaútočit než vykrvácí.
Nasadit bodáky !
Všechno, co jsem Vám zatím řekl, to byly jen drobnosti.
Za Francii ! Do boje !
Míjeli jsme těla odsouzenců...
...když začaly střílet jejich pušky.
Hrozný zvuk.
Zkurvysyni... Darebák držel papíry...
Doktora !
Papíry ? Jaké papíry ?
Nestačil to říct.
Večer mi zůstalo hodně polévky, protože zásoba byla pro celý regiment.
Chardolot počítal ztráty.
Od kdy těch 5 odsouzených vykazujeme jako naše vojáky ?
Takový byl rozkaz.
- Co je to za podvod ? - Podvod.
To se rýmuje k "voj".
Nebo "kój". Pokračujte chlapi, polévka stydne.
Už vystydla.
Takže jen 3 z 5 jste viděl umírat ?
Na vlastní oči.
Klamné naděje Vám způsobí jen bolest.
Nejsou tak klamné.
Chcete ochutnat koláč ?
- To není asi příliš rozumné. - S trochou šlehačky.
- V takovém případě... - Oceňuji lidi, kteří mluví k věci.
- Odnesu ji do postele. - Všichni si půjdeme lehnout.
Opatrně.
Je to evidentní, že lépe jezdíte nežli brzdíte.
Dejte mi dopisy, rozvezeme je.
Nic takovýho. Jsem voják a ne listonoš.
Jedem.
- Musím se hrbit, protože mám astma. - Astmatik, ale jezdí na kole...
Chlapi... Jsou jako děti...
Dokud se nezačnou bavit o válce.
"Dlouho jsem ti nepsal." "Řekni otci Bernerovi, že vše zařídím před březnem."
Není možný, aby psal o takových hloupostech.
Souhlasíte ?
Může to být nějaký kód. Na šifry zamilovaných nepomůžou běžné způsoby jak je vyřešit.
A Bastoche ? Když někoho viděli v německých botech, musel přežít.
Ani ne.
Desátník Gorde nedovolil Bastochovi nosit boty stáhnutý z nepřítele.
Jak tě Němci uvidí, dojde jim, že máš boty jednoho z nich.
Tedy Tina Lombardi hledala falešnou stopu.
Voják v německých botách...
-... to nebyl Bastoche. - To byl Gorde.
Přesně tak.
Byl viděn s nějakým mladíkem jménem Derochelle.
Narazil jsem na Brancardieho, který je pravě potkal.
Jsi z "Bingo" ?
Možná.
Řekni jim, že desátník Gorde je raněn do hlavy.
Jde s nějakým mladým, který je v ještě horším stavu.
- Jmenuje se Derochelle. - Šlape v těch svých německých botách.
- Ať žije Francie ! - Děkujeme !
Co se stalo ?
Co jsem řekl ?
Otevři dveře.
Buď rozumná. Co jste jí udělal ?
Nic. Vyprávěl jsem a dostal jsem po hubě...
Víš už 3 roky, že Manech nežije...
- Tomu se říká tvrdohlavost. - Ne. Tomu se říká naděje.
Pan Poux ji zabil.
Můžu udělat něco čím bych to napravil ?
Ano.
Zavést mne do "Bingo za soumraku".
Ne, i kdybyste byla indická kněžna.
Spolu se svým úsvitem, v den lovu na smutek.
Bylo to tady.
100 metrů odsud, proti "Bingo", byly německé zákopy.
A strom ? Ten, který byl uprostřed ?
Kdo by si pamatoval na všechny detaily...
Celé pole bylo vypleněné.
Těch pět odsouzených jsme našli zde, 20 metrů od zákopu.
Nebyl to hezký pohled...
- Dovolte. - Nejmladší měl tvář jak dítě.
Pamatujete si, zda-li měl rukavice ?
- Z hrubé červené vlny. - Všichni měli pláště, to si pamatuju...
...ale rukavice... Nevybavuju si to.
Atosi !
To se stává často.
Kvůli těm zákopům se člověk nemůže zorientovat...
...když spadne do nějaké díry.
To je krypta. Mezi našimi a německými zákopy byla kaplička.
Zůstala jen jáma v zemi.
Nic nepoznávám.
Když padal, mohl Manech upustit své červené rukavice ?
Byla to hrubá vlna. Dobře se držela.
Druhou jsou používal do konce války, k odkrytí poklice hrnce.
Možná ji sundal, když ryl do stromu ?
Nemám ponětí.
- A jaká to byla červená ? - Světlá.
Červená jako letní jablka v sadě.
Omlouvám se, že jsem Vás vylákala lstí, ale rodina mého muže...
...si hodně vytrpěla za války.
Nechtěla jsem v jeho přítomnosti sedět u stolu s bývalým francouzským vojákem.
Co víte ?
Než umřel, můj bratr Gunther viděl, jak Váš snoubenec...
...ryl do stromu tři písmena "M".
Měl na ruce červenou rukavici.
Všechno mi povyprávěl známý Gunthera.
Když letadlo střílelo do Vašeho snoubence...
...všechny to vzalo.
O chvíli později se rozpoutalo peklo.
Dvakrát Bůh ochránil toho francouzského vojáka.
Později zaútočili vaši.
Zabili mého bratra.
Měl 23 let. Jednou jsem šla na hřbitov, abych viděla jeho kříž.
Je mi to líto.
Čas vše vyléčí.
Uvidíme se.
Vrátím se, jinak se začnou strachovat.
Snad jsem ji úplně nezabila.
- Koho ? - Naději.
- Co se děje ? - Tina Lombardi.
Má být popravena.
- Volají na ni "vrahu důstojníků". - Mezi jinými zabila i Touvenela.
Prý chtěla zabít samotného maršála Petaina.
Když si připomenu, jak si mne tenkrát odvezla na invalidním vozíku...
Souhlasila jsem mluvit pouze s Vámi.
Neboť vím, že jsme si podobné.
Nechme je samotné.
Byla byste schopná toho samého co já.
Nemyslím si.
- Hodně bych se bála. - Nebojím se.
Ničeho nelituji.
Kromě vlasů.
Ostříhají mi je podle hrnce.
Na druhé straně, až se potkám s mým andělem, budu vypadat jako Jana z Arku.
Ale proč maršál Petain ?
Vypuštění odsouzenců do země nikoho byl jeho nápad.
Proč ne Pointcarre ? Mohl je přeci omilostnit.
Vy to nevíte ?
Dal milost všem pěti.
/Rozkaz k přeložení./
/Ten darebák zadržel dokumenty.../
Ale proč by někdo dělal něco takového ?
Protože lumpové rádi dělají lumpárny.
Prosím, důvěřujte mi, dopadla jsem lotra.
Vy i já jsme podnikli pátrání.
Pouze různým způsobem.
Když jsem hledala jednoho z vojáků z "Binga"...
...narazila jsem na lékaře, který léčil mého Angea a jiné odsouzené.
Ten člověk, Philippe, byl přesvědčen, že viděl jednoho z pětice...
...velmi raněného na hlavě, v nemocnici v Combles.
Velký chlapík, raněný na hlavě. Měl německé boty.
Měl na sobě německé boty. Doprovázel nějakého nepříčetného holobrádka.
Jsem si jist.
Velký chlap raněný na hlavě.
Mluvila jsem s jeho lékařem.
Určitě si dovedete představit, jak jsem byla tehdy plná naděje.
Ale brzy jsem potkala toho, který mne postavil na zem.
Nadrotmistra Favare.
Vyprávěl mi, jak ta svině Touvenel, odstranil Angea z mého života.
Jakoby odháněl mouchu.
Jeho jsem taky dostala.
Myslela jsem jen na jedno.
Odstranit všechny, kteří způsobili žal mému Ninovi.
Ange to nechal pro Vás.
/Pomsta je k ničemu./ /Zkus být šťastná/
/Nepromarni kvůli mě život./ /Tvůj prokletý Ange./
Gorde, ten který si vyměnil boty s Bastochem, byl vysoký ?
Biscotte ?
- Žádný atlet. Normální chlap. - Nemáte zprávu o Jean Derochelle ?
Derochelle... Asi bydlí se svojí matkou.
Musím letět. Brzy vyplouvám do Venezuele.
- Ať se Vám daří. - Nápodobně.
Zamlčel jste mi milost od Pointcarreho.
Proč jsem ti měl vrážet nůž do zad ?
Chtěla jsem Vás poprosit o poslední službu.
Týkající se určitě "Binga", předpokládám ?
Otec Derochelle Paul, narozen v Sargemine...
...zemřel v červenci roku 1897.
Derochelle Jean, přesně.
Moment. V Sainte.
V oblasti Charonde. Skvěle, děkuji.
Pane Pire, řekněte mi, prosím Vás. Měl jste tušení co připravuje Tina Lombardi ?
- Takový se radši neplést do cesty. - Dokonce i kuna by si nevěla rady ?
Kuna si umí poradit, ale s odstupem.
Mám pro Vás novou stopu. Jean Derochelle.
Vrátil se z fronty 7. ledna 1917. Z rodičů znal jen matku.
Vdovu Paul Derochelle.
Ulice Abeille 22, v Sainte, v oblasti Charonde.
Všechno jste udělala za mne.
- Hledala jste mne. - Ano.
Kolega mého bratra, o kterém jsem Vám vyprávěla...
...si vzpomněl na něco...
...co Vás může zajímat.
Dva vojáci, kteří ho eskortovali toho rána...
...chtěli projít zemí nikoho.
Viděli těla odsouzenců. Jedno z nich se nacházelo v jakési jeskyni...
...a ti Francouzi byli evidentně zaskočeni.
Nevím, zda-li to pomůže.
Děkuji.
"Řekni otci Bernerovi, že zařídím vše před březnem."
"Jeho hnůj je příliš drahý".
"Od něj je možné čekat cokoli".
Jeho hnůj je příliš drahý... /To musí být nějaký kód./
Volal pan Kuna.
- Sainte je krabice. - Vím.
Ano, poslouchám ?
Tak si vzpomínám.
Otec Berner ? Neznám nikoho takového.
Nikoho takového neznám.
Benoit de Notre-Dame byl chovatel, nepotřeboval by hnůj.
Mnohokrát děkuji.
Je potřeba rozšifrovat ten dopis.
Cítím v tom nějaký podvod.
"V březnu budu v Berner."
"Prodej všechno, nic neříkej, nikoho neposlouchej."
"Benoit."
Farma "Konec světa" ?
Na konci té cesty.
- A co když nepřijede ? - Bez obav, přijede. Příjezd za dvě hodiny.
Dobrý den, Matildo.
Návrat mrtvých do života může být nebezpečný.
Toho dne, kdy jsem si přečetl tvůj inzerát...
...byl jsem si jist, že ve dveřích uvidím četníky.
Neboj se. Měl jsem už jednou příležitost se tě zbavit.
Ale se mi to nepodařilo..
Není to snad dost že jsi zloděj, navíc i pyroman !
Nemohl jsem tě zabít.
Doma teď i králíky zabíjí moje žena. Děti jí pomáhají.
Víte, co chci slyšet ?
Jestli on žije ?
Naposledy co jsem ho viděl, nevypadal dobře.
Ale je silnější než se zdá.
Nedržte se spolu.
Když se to uklidnilo, trochu jsem se prospal, abych nabral sil.
- Guegnat ? - Myslela jsi, že jsme šli do bordelu ?!
- Bousquet ? - Co ?
Notre-Dame ? Notre-Dame !
Další byl Korsičan, který se chtěl vzdát. Zabil ho jeden z našich.
Později začal tvůj milý rýt do stromu. Tehdy nadlétával německý Albatros.
Když jsem přišel k sobě, země se chvěla.
Nerozuměl jsem ničemu co se stalo. Viděl jsem jen ten kabát.
Za Francii ! Do útoku !
Přešli zemí nikoho. Byli už na druhé linii...
...když narazili na německá děla. O několik hodin později mě vzbudil hlas.
Pro Kristovy rány, Bastoche nežije !
- Nemůžeme ho tu nechat. - Vrátíme se pro něj později. Neuteče.
Podívej támhle ! Ten se ještě hýbe !
"Chrpa", brzy vypustí duši.
Výbuch vyrval kabát. Jeden z nich sešel dolů.
Bastoche nežije. Bastoche nežije.
Všichni zdechneme.
Poznal jsem v něm Bastocheova přítele. Toho, který vzal jeho boty.
Po jídle jsem vykouřil jeho tabák.
Uslyšel jsem hlasy.
To není "Chrpa".
Co ten tu dělá ?
Kde je vesničan z Dordogne ?
Prosím Vás...
- Je mi chladno. - Netrap se.
Přestože byl v takovém stavu...
..tvůj milý chtěl žít.
Viděl jsem to v jeho očích.
Vzal jsem ho na záda a šel mimo zákopy.
Měl horečku. Cítil jsem jeho teplo na mých zádech.
Mluvil nesmysly.
Mluvil o srdci, které bije v jeho dlani.
Desátníku, 500 metrů odsud je nemocnice v Combles.
Můžu ti pomoci ho vzít na nosítkách ?
To není nutný, dojdu. Když potkáte vojáky z "Binga"...
...řekněte jim, že desátník Gorde odešel do nemocnice s vojínem Derochelle.
Rozkaz.
Došel jsem tam před výbuchem.
Hangár naplněný vodíkem. Pěkné místo pro nemocnici.
"Chrpa" odjel s posledním konvojem.
- Dostane se z toho ? - Rána není nebezpečná.
Ale rozšířil se zápal plic.
Zaregistroval jsem vás pod jmény z vašich štítků.
Nic víc nechci vědět. Nazdar.
Prosím Vás...
Pak jsem odešel do Berner. K pěchotě.
Nevěděl jsem, zda-li moje žena dostala dopis...
..tedy jsem jí čekal každý den na zastávce.
Za peníze z prodeje jsme tu koupili malou farmu.
Jak nejdále se dalo.
Místní tomu říkají "Konec světa".
Nashledanou.
Zajímavé. Stojíte na hranici života.
Normální.
Umřel jsem. V "Bingo za soumraku". Jako tvůj snoubenec.
Jestli někdy najdeš Jeana Derochelle...
...dej mi vědět. Víš kde ho hledat.
Neubližuj sama sobě. Na Hvězdu jdi krbem, jesti chceš.
- Pro slečnu Matildu. - Počkám, až se vzbudí.
Na Vašem místě bych jí vzbudil.
Co se děje ?
On žije...
Prosím Vás, zůstaňte v domě. Vrátím se.
Vrátím se co nejdříve. Germain Pire.
Jsem ale hloupá...
Říkají, že kuna je rychlejší než gazela.
Žije, ale na všechno zapomněl.
Úplná amnézie. Musel se dokonce učit číst a psát.
Psychiatr, který ho ošetřuje od roku 1917 mu nedává moc naděje.
Ale pozor. Sám vím nejlépe...
...že je tolik druhů amnézie, kolik je nemocných.
- Kde je ? - V Amie-La Foret.
Podruhé zůstal sirotkem. Nedávno ztratil matku, která ho adoptovala.
Pierre-Marie, vy se asi neznáte. To je pan Pire.
Slyšel jsem o Vás.
Těší mne.
Matildo, řeknu to takhle: uvěřím když uvidím..
Na vlastní oči.
Když se Jean Derochelle narodil, jeho matka měla 40 let a žádné děti.
- Když pro něj přišli četníci... - Na frontu v Ardenách.
Matka upadla do deprese.
Jednoho dne jí navštívil synův známý, nějaký...
Chardolot.
Bohužel, paní Jean...
...trefila ho střepina a umřel.
Měla byste taky vědět...
...že nejmladší z odsouzených se za něj může vydávat...
...díky záměně štítku.
Asi tehdy přejela na druhou stranu. Jela do nemocnice Chateaudin...
...a chtěla vidět syna.
Teď spi. Nechávám Vás spolu.
Dobrý den. Kdo jste ?
Tvoje matka.
Jsem tvoje matka.
Podařilo se mi zjistit, že paní Derochelle zemřela o 2 měsíce později.
Byla sražena nákladním autem při hádce s kramářem.
To není žádná dedukce, pouze část policejních spisů.
To jsme už věděli.
Nerozrušujte se, prosím. Netrpěla. Zemřela na místě.
O to nejde.
Nevěřila jsem ti, Matildo...
Odpusť mi...
Během té cesty...
...slunce, obloha a celá příroda se radovala spolu s ní.
Jako každá žena chtěla vypadat co nejlépe.
Oblečena v bílou, aby vypadala svěže. Trochu líčidla pro zvýraznění rysů.
A žádnou čerň na řasách.
Kdyby se rozplakala, výsledek by byl hrozný.
Informovali jsme ho o Vašem příjezdu.
Řekli jsme, že přijede slečna, kterou velmi miloval.
Zeptal se na její jméno a velmi se mu líbilo.
Čeká v zahradě.
Máš bolesti když chodíš ?
Chceš vidět co dělám ?
Ještě to není úplně hotové.
Proč pláčeš ?
Matilda se posadila pohodlně na židli.
Skřížila ruce na kolenách a dívala se na něho.
V svěžím vánku, obklopena krásnou zahradou...
...se na něj dívala.
Dívala se...
Translated from Polish by "eko".